Bye, bye, Jorden.
Jag kommer inte att sakna den.
Robotskalle...
...jag vill att du hittar en ny planet i det här universumet, en bra planet...
...och då menar jag en bra planet för mig och Xev att leva på,
inte en bra planet för dig att få oss dödade på. Förstår du det?
Inte ett ord.
Kai gör det, och Kai kommer att kräva att du börjar leta.
- Eller hur, Kai? - 790, gör som Stan vill.
Allt för din skull, min dekarboniserade drömdocka.
Tror du att Lyekka håller sitt ord och bara äter Japan?
Absolut. Lyekka håller alltid sitt ord, till mig i alla fall.
Du förstår, hon...
- Vad är det där? - Inte en aning.
Inte jag heller.
Den verkar levande på nåt sätt.
- Ja. - Men vad... Kai, döda den!
Någon hemma?
Hallå?
Den attackerar oss! Kai, gör någonting!
Översatt av Vajnis
Lyekka?
Var hälsade, ädla besättning på Lexx, från mig och alla mina systrar.
Vi är så glada att vi kom överens så att vi kan äta
massor av godsaker på Jorden. Vi tycker om er,
och eftersom vi gör det har vi lämnat dessa fina presenter åt er.
Snälla, acceptera gåvorna och njut av dom. Modiga kapten Stanley H. Tweedle,
orädda Xev från B3K, till er båda ger vi er ett Gelassa-bär...
...den mest sällsynta och utsökta delikatessen i hela universum.
Dom är så goda att ord inte kan beskriva dom. Hoppas ni gillar dom.
Och till dig, Kai, ger vi det finaste vi har... en levande Yowratang-växt.
Sjung för den, och blomman öppnar sig... om den tycker om din röst.
Vänner, det här är våra gåvor. Njut av dom, och tänk på oss,
så som vi tänker på er. Vi önskar er lycka till på er resa i universum.
Fred, och välvilja.
Vad fint, va? Lyekka, hon är bara bäst, eller hur...
Vad tror du om dom här?
Jag vet inte.
Jag vet inte om det är så smart att äta dom... dom kan vara giftiga.
Kom igen, Xev. Jag litar på Lyekka.
Jaa... du först.
Var inte så misstänksam. Kai, är du rädd för växten?
Nej.
Om dom är hälften så goda som Lyekka säger att dom är,
så måste dom vara bättre än Lexx slemmiga käk-
-du vet vad jag menar? - Okej, ät det då.
- Varför inte båda samtidigt? - Aldrig. Kaptenen först.
Kaptenen först? Okej, visst.
Stan?
Är du okej?
Åh, det var gott.
Nej... det är gott! Åh!
Bra. Jag väntar ändå med min, för att vara säker.
Och du borde vänta innan du äter mer, Stan, va?
Ja, ja, du har rätt, jag borde vänta,
ja, det är länge nog.
Jag återvänder till kryostasis medan Lexx hittar en ny planet.
Väck mig om ni behöver mig.
- Javisst. - Den är god, den är så god!
- Ska du... - Ja.
Bara för att vara säker.
Så, jag ser att du inte har ätit ditt Gelassa-bär.
Nej. Hurså?
Jo... mitt bär var okej till en början...
...men sen hände inte så mycket mer, så...
...jag tänkte, om du inte äter ditt kanske jag borde äta bägge,
och se om det smakar annorlunda.
Jag sa inte att jag inte skulle äta Gelassa-bäret, jag ville bara vänta
och se vad som hände med dig innan jag gjorde det.
Inget hände! Så, kom igen Xev, ge det till mig.
Nej.
Du kommer inte att äta det, varken nu eller senare,
så kom igen, ge mig det.
Wow.
Gott, eller hur?
Robotskalle, när kommer vi till nästa livsbärande planet?
Om 9 timmar och 27 minuter.
När ska du spetsa dig själv på en påle?
Jag måste bara fråga.
Skitkul.
Jag tyckte att du sa att det var en livsbärande planet?!
- Det var det. Men inte nu längre. - Vad hände?
Jag är inte säker,
men jag tror att allt liv på planeten-
-har ätits upp. - Lyekka och systrarna.
- Mycket troligt. - Det var inte så bra.
Men Xev, vi vet inte om det var Lyekka och hennes systrar.
Och dessutom, om det var det, hände det innan vi kom överens med dom.
Och det är i deras natur att äta planeter, så vad kan man förvänta sig?
Exakt.
Vi drar vidare till nästa planet.
790, vad är det med den här planeten?
Den heter Criddock 14. Den var högt utvecklad,
jämfört med Jorden, och tätt befolkad med 23 miljarder invånare.
Vi borde prata med Kai.
- Aldrig! Håll dig borta, bitch! - Ja, vi borde kanske det.
Hälsa att jag saknar honom.
"If this should be our final stand"
"We will stand together with pride"
"We will honour the past And fight to the last"
"It will be a good way to die"
- Kai, du är vaken. - Ja.
- Är det något problem? - Det är det.
Vi har passerat flera planeter nu och allihopa
är renskrapade. Allt liv på dom har ätits upp.
- Vi tror att Lyekka har gjort det. - Var är vi nu?
Vi lämnade precis planeten Criddock 14. 790 sa att det bodde-
-flera miljarder invånare där. - Och nu ingen alls.
- Dom måste haft en hemsk död. - Ja.
Riktigt hemsk.
Uppäten levande! Vilket sätt att dö! Stackars satar! Yum, yum.
Mår ni två... bra?
Bättre än dom, det är stenklart.
Det är okej, Xev, vi har faktiskt tid att dö
en värre död än dom, vi har varit vära 1 miljon gånger.
- Nej, 1 miljon och 1! - 1 miljon och 1! Vem räknar dom?
Jag har aldrig sett er två bete er så här.
Och nu nu när du har det, kommer du att dö...
...för det är du ju redan, hajar du?
Liket!
- Stanley, Stanley, Stanley. - Vad, vad, vad, vad, vad?
- Jag tror att det är bären. - Vad?
Dom måste påverka vårt humör.
Jag tror att du har rätt.
Okej. All right.
Vad gör vi åt vår senaste desperata situation?
Kanske koncentrerar er på trevliga saker tills tillståndet är över.
Som vad?
Som att sjunga för min Yowratang-växt, och se om den öppnas.
Okej, det är en bra idé, Jag sjunger.
"Stanley Tweedle is a god"
"A warrior and a gent"
"We are not fit to suck his feet"
"Or dine on his excrement"
"All night we croon By the light..." Vakna!
Kom igen nu, nu är det min tur.
"I'm a Cluster lizard, and you smell so"
"damn good"
- Stanley, Stanley. - Låt mig försöka.
Vad?
"This moment will live on through time"
"If anyone ever asks why"
"The Brunnen G did not fall on their knees"
"You will know, they found a good way to die"
- Det där var något speciellt. - Ja.
Jag älskar er.
- Jag... - Åh, Stan.
Jag är ledsen, det är larvigt, jag vet, men...
...jag menar, vi har gjort så mycket tillsammans,
och just nu, bryr jag mig om er så mycket.
Nej, nej, det där är inte larvigt.
Jag känner faktiskt också så.
- Jag med. - Va?
Fast jag är död och inte känner så mycket,
så är det inte så att jag föraktar vår vänskap.
Det finns sannerligen ett starkt band oss tre emellan.
Jag tänkte att det kanske är dags för oss
att utveckla ett speciellt förhållande.
Ja, det röstar jag på, när börjar vi?
Kanske fortare än du anar.
Om Prince nånsin uppfyller sitt löfte att återigen göra mig levande,
kan jag föreställa mig
att tanken om att älska med dig, Xev, faktiskt är riktigt lockande.
Wow. Du är mycket annorlunda idag.
Jag är plötsligt så trött.
Ja, jag med.
Då nästa livsbärande planet ligger en bra bit härifrån,
återvänder jag till kryostasis.
Godnatt med er båda två.
- Godnatt, Kai. - Godnatt, Kai. Godnatt, Stanley.
Xev...
...jag vill säga godnatt till dig med, fast helst vill jag stanna här.
Stan, vilken perfekt dag det har varit.
Exakt, exakt, exakt! du och jag och sängen blir tre,
det är den perfekta avslutningen på dagen,
för vi har öppnat oss så mycket för varandra
så vi kan väl fortsätta vara öppna, även om det bara är för ikväll.
Ja, Stan.
Snälla, älska med mig nu. Kyss mig.
Är du okej, Stan?
- Åh, mina tarmar. - Är du okej?
Åh, det är bara... ganska illa. Har du gjort något med mig?
Vad? Nej, vad menar du?
Ingenting, ingenting.
Bäst att jag går och lägger mig. Det var en fantastisk dag, Xev.
- Godnatt. - Godnatt.
Xev.
Vem där?
Hej, Xev.
Vem är det?
Kom till kryokammaren, Xev.
Kom.
Kom till kryokammaren, Xev.
Du blir inte besviken.
Kom.
Hallå?
Prince.
Hej, Xev.
Vad gör du här? Lever du nu igen?
Inte som jag var tidigare, men jag gör framsteg.
Jag ska fullfölja mitt löfte till Kai, att ge honom liv,
då han slog mig i spelet schack.
- Ja, just det. - Ja, precis.
Du lever.
- Vakna, vakna! - Vad är det?
Stan, slappna av. Jag har fantastiska nyheter.
- Jaså? - Kai är levande.
- Vad? - Han lever på riktigt, titta!
Prince gjorde det, han förändrade honom.
Wow, det är otroligt! Du sa Prince, är han kvar här?
Nej, han försvann, men han gjorde Kai levande precis som ha lovat.
Wow, wow.
Han höll sitt löfte? Vem hade trott det?
Kai, vad kan jag säga? Välkommen till dom levandes värld.
Jag är glad att vara här, Stanley.
Det tycker vi allihop. Kom igen, upp med dig!
Vi måste fira det här.
Xev, jag vill men kan inte. Min mage är så öm nu.
- Kom igen nu. - Jag kan inte!
Skyll dig själv då.
Jag är ledsen, Kai. Vi får fira senare, okej?
Jag förstår, Stanley. Vi har gott om tid.
Skojar du? Det kan vi inte göra.
Det kan vi visst. Vi kan göra vad vi vill.
Men... glömmer du inte någon? - Inte alls.
Allt är inte menat för allas öron.
Värst vad du var smart då.
Hej.
- Hej. - Hej, Stan.
Mår du bättre?
Nej, jag var på väg till toan för att se om jag kan spy.
- Stackars Stan. - Tråkigt att höra.
- Så, vad pratade ni om? - Allt möjligt.
- Ingenting egentligen. - Ingenting.
Tyckte jag hörde er planera någonting.
Nej. Inte vi.
Vi är typ i en chock över att Kai lever igen.
Ja, det är en stor grej.
Saker kommer att bli annorlunda nu, Stanley... på ett bra sätt.
Ja, det tror jag säkert.
Åh... jag måste gå.
- Ta hand om dig. - Ta hand om dig.
Risig i kistan, Stanley?
Ja, faktiskt.
- Prince, vad gör du här? - Jag är egentligen inte här. Jag är...
...en återspegling.
- Ja, ja, men vad vill du? - Jag vill varna dig, Stanley.
Jag visste inte att du brydde dig. Varna mig för vad?
För besättningen.
Xev, specifikt.
När jag förde tillbaka Kai back till livet förändrades hon omedelbart.
Nej, tro inte fel nu, hon är nöjd med den nya utvecklingen,
fast inte riktigt lika nöjd med nuvarande status quo-
-om du förstår vad jag menar. - Nej, jag förstår inte vad du menar.
Jag tror att hon börjar tycka att tre är en för mycket.
Och det betyder att hon kan ha en plan för dig,
vilken inte är särskilt trevlig.
Det är löjligt.
Varför skulle Xev vända sig mot mig för att Kai plötsligt andas?
Ibland regerar folk förnuftigt. Ibland reagerar dom instinktivt.
Ibland kan instinkten komma från ett mycket mörkt ställe.
Bla, bla, bla, bla! Prince,
du är ond och du är hal och jag lyssnar inte på dig.
Försvinn nu bara, jag måste gå och spy.
Okej, Stanley. Du är trygg i ditt förhållande till Xev, hör jag,
så det är inga problem problem.
Och det betyder att hon inte har någon plan angående dig
som att komma över nyckeln till Lexx, åt sig själv.
Stick bara iväg, okej?!
- Såg du inte hans min? - Jag vill inte se hans ansikte.
- Du är så grym. - Men det spelar ingen roll
Han lever i ett continuum. Han förutspår inte framtiden
eller betänker det förflutna. Han ser dig aldrig komma-
-men jag ser dig komma. - Vad sägs om på en gång?
Jag tror att det kan ordnas.
Åh, Kai.
Visst, eller hur.
Kai.
Du är så fin.
Jag har väntat på det här i tusentals år.
Jag med.
Vad är det?
Jag är ledsen, det är bara...
Bara vad?
- Gör jag något fel? - Åh nej, Xev, inte alls. Du är...
...fantastisk, det är bara... jag vet inte.
Jag tror att min förändring gjorde mig utmattad.
Jag behöver vila innan vi kan göra det här.
Jag förstår.
Ligg bara ner och blunda, och ta den tid du behöver.
Tack, men... jag måste nog sova ensam.
Men...
Jag kommer tillbaka...
...och då är jag redo.
Du!
- Vad gör du här, försvinn! - Jag ville inte störa, Xev.
Jag undrade bara om du är glad
nu när Kai har riktigt blod rinnandes i hans kropp.
Givetvis är jag glad
men jag blir gladare ändå när din kropp är slutgiltigt död.
Ni två har en strålande framtid framför er...
...såvida det inte finns något som stör.
- Något som stör? - Stanley.
Hur tar han den här nya situationen?
Vad menar du med det? Vad menar du med det?
Hon kan inte ha varit glad över det.
Inte glad alls.
Men det är en bra policy att ha henne ur balans.
Det fungerade för mig... eller snarare, det fungerade för oss.
Ja, när du säger det på det viset.
Stan?
Kai?
- Var är Kai? - Jag vet inte.
Jag hörde er två prata.
Vad?! Jag har inte sett Kai på länge. och min mage började bråka igen,
så jag var på väg till toaletten igen... ensam!
Jag hörde er. Kai var här och ni pratade... om mig
Kai var inte här. Vi har inte pratat om dig. Och förresten,
det är du som spenderat en massa tid med honom på sista tiden-
-och väldigt mycket privat! - Vad menar du?
Det jag säger, är att jag hörde er två prata om mig-
-och jag vet precis vad ni har på gång. - När har vi pratat om dig?
Tidigare! I galleriet, och sen i din säng!
- Ha! Du har en livlig fantasi, Stan. - Har jag?
Jag råkade träffa någon som talade om
vad du är ute efter, nämligen nyckeln till Lexx.
Jaså, och vem var det?
- Någon. - Någon. Som heter Prince?
- Kanske, kanske inte. - Jodå.
- Och du litade på honom? - Ja, lika mycket som på dig.
Tack för det!
Nej. Nej, jag litar inte på Prince.
Nej, det vore ett misstag, ett mycket stort misstag.
Jag håller med.
- Så, Kai var inte med dig? - Nej.
Vi... hör saker.
Där är du. Sover du inte?
Nej. Jag kunde inte det.
Jag... var i duschen för några minuter sen,
och tyckte att jag hörde Stan prata i korridoren.
- Det gjorde vi. - Jaha?
Men då... varför ljög Stan om det?
Gjorde han? Konstigt. Det har jag svårt att tänka mig.
Vad pratade ni om?
Inget viktigt. Varför undrar du det?
Jag bara... skit samma. Jag tar det senare.
Du sa att du inte var sömnig... det är inte jag heller.
- Nej, Xev. Jag är inte redo än. - Men...
Jag behöver lite mer tid.
Vi har redan väntat i tre tusen år.
Jag vet! Jag måste tänka igenom vissa saker.
Vilka saker?
Jag kommer sen. Jag lovar.
Jag förstår inte.
Jag är glad att det är över nu.
Xev? Vad gör du?
Xev?
Xev, om du tror att du är rolig nu, har du fel!
Lägg av med det där!
Där är du ju. Okej, var är Xev?
Jag vet inte var kärleksslynan är, och bryr mig inte heller
- Jag pratade inte med dig! - Med vem annars?
Vem tror du?!
Så var är hon? Hon rullade bakom mig
som en Klusterödla, och försökte skrämmas.
Verkligen ett konstigt beteende.
Klusterödlor är opålitliga rovdjur trots allt.
Hoppas det inte betyder att hon är farlig.
- Ja, mot oss båda två. - Stanley,
jag vet att du alltid varit trög men nu slår du alla rekord.
Jag ska leta efter henne.
Visst, och hittar du henne först så hälsa att Stanley H. Tweedle-
-inte gillar det här! - Du!
Du!
- Varför försöker du skrämma mig? - Var inte dum. Varför ljög du?
Ljög för dig om vad?
Om att du pratat med Kai utanför dushen.
Jag pratade inte med Kai utanför dushen...
...och varför bli Klusterödla, och sen skratta åt att blev jag skrämd?
- Vad pratar du om? - Du vet exakt vad jag pratar om.
Jag vet inte vad försöker med, men du kommer inte att lyckas, hör du det?
Jag försöker inte med något. Jag vet inte vad du fått emot mig,
men jag tänker inte låta dig peta undan mig.
Men jag tänker peta undan dig, kanske till och med ner från bryggan!
Fantastisk idé.
Håll käften, robotskalle. Jag har ögonen på dig.
Jaså?
- Ja! - Ja!
Ja, exakt!
Åh, nej, inte nu igen.
Vad är det som händer med mig?
- Xev kanske förgiftade dig. - Du är knäpp...
...din gamla hink. - Så som ni bråkar?
Så som hon går bakom din rygg?
Du är helt knäpp.
Xev, söta Xev. Xev ska dö.
Söndersliten, lemlästad!
Se hur blodet flödar, hur livet ebbar ut,
Xev ska dö, dö, dö!
- Det kommer inte att fungera. - Vad, vad?!
Komma in i mitt rum och viska att jag är död. Gör inte det, Stan.
Jag har inte gjort något. Jag var inte i ditt rum!
Jo, det var du.
Och nästa gång dödar jag dig, förstått? Jag kommer att döda dig!
Är hon galen?
Han är avundsjuk.
Därför är han så konstig. Stan känner sig hotad nu när jag lever.
Han vet att han aldrig får dig,
och jag är rädd för att han kan skada dig för det.
Så, Prince talade sanning för en gångs skull.
Då borde jag skada honom först... eller så kanske du borde göra det.
- Om det behövs... då gör jag det. - Bra.
Gå inte.
Är det inte dags att vi ger honom något att vara avundsjuk på?
Nästan, men inte riktigt.
Två kan spela mordspelet, spelet med våldsam död.
Två kan spela, Stanley... men bara en kan vinna!
Den andra dör. Den andra dör. Stan dör!
Hon bet mig.
Den dumma... hon bet mig!
Nu jävlar.
Dumma Klusterödla. Du bet mig.
Vakna och säg varför du bet mig.
Hon driver med dig.
Jag tror att hennes sadistiska sida av Klusterödlan kommer fram.
Hon förändrades när jag började leva.
Hon blev hagalen, våldsamt. Det förvrider henne.
Jag tror att hon kan döda dig för att få nyckeln.
Så, Prince hade rätt, det är vad hon vill.
Vi låter det inte hända, eller hur, Kai?
Jag ska försöka stoppa henne, men hon är onaturligt stark.
Okej, håll dig till mig, bara, Kai? Skydda mig.
Visst, Stanley. Det ska jag.
Kai?
Robot.
- Säkerhetsvakt. - Var Xev här?
Det var hon faktiskt.
Hon var här nyss och letade efter ett vapen.
- Varför gjorde hon det? - Jag vet inte.
- Du bara driver med mig. - Om du säger det så.
Åh. Xev?
Xev?
Xev!
Xev, är du här inne?
Åh, perfekt...
...precis när jag började bli hungrig.
- Den där skulle jag låta bli. - Vem sa det?
Det var jag. Hon förgiftade det, precis som hon gjorde med bäret.
Varför tror du att du har ont i magen?
Vill du höra nåt sjukt? Du är ett munstycke.
Det är du med.
Ser du inte vad hon gör? Hon försöker att döda dig, idiot.
Jaså? När hade Xev chansen att förgifta mitt bär?
När du tittade bort, pucko.
Bitchen är ute efter dig Stan, så du är så gott som död!
Tänker du göra något åt det?
Du är bara ett munstycke, vad kan du veta?
Jag kan visa dig hur din framtid ser ut om du inte gör något!
- 790, har du sett Stan? - Det har jag.
Han var här nyss och letade efter ett vapen.
- Var han? Varför då? - Jag vet inte.
Kai, vad har hänt?
Stan gjorde det här... han högg mig och sprang iväg. Han är helt galen.
- Låt mig hjälpa dig. - Nej, nej, nej... det är okej,
men du måste kunna försvara dig. Gå och hitta ett vapen.
Var då?
Jag vet inte! Hitta något!
All right.
Döda henne, Stan... för mig.
Åh, Lexx. Lexx, gamle vän. Jag är glad att du är på min sida.
Jag har alltid varit det, Stan. Och kommer alltid att vara det.
Det är jag och du, Stan... du och jag.
Låt inte kärleksslavs- kossan stjäla nyckeln.
Döda henne. Hacka henne i bitar.
Ja, jag tänker göra det! Absolut.
Hur då?
Varför inte använda den lilla yxan därborta?
Bra idé, Lexx.
Kom igen, kärleksslav. Jag är redo för dig-
-är du redo för mig? - Det kan du ge dig fan på.
Ju större huvud, desto bättre.
Du skrämmer inte mig.
- Kom in och var med, Stanley! - Dags för dig att bli våt!
Gotcha!
Det kunde ha fått vara med, om du inte varit en amatör.
Jag ligger gärna...
...med folk som vet vad dom håller på med... inte som dig.
Du har inte en aning om hur man tillfredställer en man!
Stanna och titta, du kanske lär dig någonting!
- Var är hon? - Ligger och lurar.
Hon kom och sa att hon gillrat en fälla du absolut skulle falla i.
Det kom skum ur hennes mun,
när hon beskrev i detalj hur hon skulle döda dig... genom tortyr.
Jaså?
Dö, din patetiska ursäkt för kapten!
Hitta och döda mig om du kan. Den här jakten är snart över.
Snart skär jag upp dig som den gris du är.
Jag har två ord åt dig, rymdödla... lycka till!
För när jag hittar dig, Xev, kommer jag att döda dig...
och jag ska göra det sakta, och verkligen njuta av det,
och varje gång du skriker, ska jag skratta!
Ja, jag kommer att vinna. Kapten Stan kommer att vinna!
Stanley!
Här borta, Xev gick hitåt.
Hej, Xev.
Nej, Kai, gå bort från henne.
Jag kan inte.
- Hon är en fantastisk dansare. - Vad?
Nej, det här är en synvilla.
Det är faktiskt pas de deux.
Hälsningar från Stan.
Kai!
Det där måste absolut hämnas.
- Var är han? - Ligger och lurar.
Han kom och sa att hon gillrat en fälla du absolut skulle falla i.
Det kom skum ur hans mun,
när han beskrev i detalj hur han skulle döda dig... genom tortyr.
- Jaså? - Där är du ju.
- Stan, vad håller du på med? - Tränar.
Att mörda någon man känner är lätt när man blivit van vid det.
- Längtar efter att döda dig. - Gör du? Håll kvar drömmen,
för det kommer att bli en mardröm när jag hittar dig.
Jag är bättre på att döda än dig, det vet du.
Bara en av oss kommer att överleva det här, Stan, och det är jag!
Det ska bli skönt att se livet rinna ur dig.
Då börjar vi väl. Är du redo att dö?
Är du?
En av oss kommer att dö, den saken är säker.
- Jag håller med. - Kom igen nu!
- Sluta snacka och börja hacka! - Aldrig att jag låter-
-dig ta nyckeln av mig. - Jag vill inte ha den!
Du är avundsjuk och galen.
Avundsjuk och galen? Nej, nej-
-du kommer att dö först. - Nej, det blir du som dör först.
Lägg av! Det är du som attackerar mig.
Du bet mig och förgiftade mig... Det är jag som
är offret, det var åtminstone din plan.
Du är galen! Du har försökt döda mig sen-
-Kai kom till liv igen. - Lögnare!
- Jag har insett din plan sen början. - Din sjuka plan!
Sluta snacka och börja skära i varandra!
Du började och jag får avsluta det här!
Nej, nej, du började.
- Du! - Du!
Båda kan inte ha börjat, eller hur?
Stan, kan något påverka oss... eller någon?
- Vad menar du? Vem då? - Jag vet inte.
Nånting känns fel här.
- Det kanske är bären. - Ja, jag vet inte.
Vad är det med er? Börja slakta varandra!
Vi kanske ska lägga ner vapnen,
ett tag, va?
Jag vet inte...
Bara för att se hur det känns?
Tillsammans?
- Än så länge känns det bra. - Så långt allt väl.
- Lite lugnare. - Ja, samma här.
Gör det inte, han bluffar. Han kommer att döda dig.
Gör det inte, hon bluffar. Hon kommer att döda dig.
- Försök inte! - Försök inte!
Äntligen.
Dö, din... din falska hora!
Dö, ditt lögnaktiga kryp!
Sluta!
Vadå, sluta? Du sa ju att jag skulle döda honom.
Det gjorde jag inte.
Jo, alldeles nyss, på bryggan.
Jag har varit i kryokapseln sen Stan åt upp Lyekkas bär.
Vad?
Jag vet inte vad du gjorde
för att få Kai på din sida, men det är genomskinligt.
Nu dör du!
Tack, Kai.
Nu ska jag döda henne som du sa.
Jag har inte sagt att du ska döda Xev.
- Jo, det har du. - Det har jag inte.
Inte?
Nej.
Ni är båda två rena.
Gelassa-bären var inte vad vi trodde,
precis som Yowratang-växten jag fick var något annat.
Hur kom den in där?
Det verkar som den har växt in där.
Rötterna trängde igenom kryokapsel-kontrollen
och förstörde många funktioner.
Kan du fixa det, och kan du frysa ner dig igen?
Nej. Ingen av oss kan det.
Du, din...
790, du såg vad som var på gång! Varför stoppade du oss inte?
Ja, istället för att egga upp oss?!
- Behöver ni verkligen fråga? - Håll käften.
Det var Lyekkas intention
att döda oss genom att vi dödade varandra.
Så hon ljög och kommer att äta upp hela Jorden
och inte bara Japan.
Åh, Lyekka, Lyekka, Lyekka.
Alltså måste vi tillbaka dit.
Nej, nej, nej, nej. Glöm Jorden.
Vi ska hitta en ny planet... hur lång tid det än tar.
Ni kan göra det, men det blir utan mig.
- Varför det? - Fungerar inte kryokapseln,
fungerar jag bara tills protoblodet tar slut, vilket sker snart.
- Hur länge då? - Hur länge?
Dagar. Eller några veckor som bäst.
Håll käften!
Översatt av Vajnis.